Äiti?
Herää, äiti!
Äiti!
Herätkää.
Auta, ole kiltti. Olen lentokoneessa, ja kaikki nukkuvat. Apua!
Haloo. Olen Jim Moriarty.
Tervetuloa "Viimeiseen pulmaan".
- Voisin pidättää sinut. - Miksi?
- Tuon asun takia. - Riisunko tämän?
- Silloin pitäisi käyttää pakkokeinoja. - Käytä pois.
Eikö se alkanut niin heilläkin?
Aatamilla ja Eevalla. Ja sehän päättyi ihan hyvin.
Niinkö? Eikö se ollut ihmisen kärsimyksen alku?
Eikö sinun pitänyt pidättää minut?
No ei ehkä pidättää, mutta pitää tiukasti aisoissa.
- Oikein tiukastiko? - Niin.
Ja minä kun odotin innolla viranomaisten armoille heittäytymistä.
Sormenjälkien ottamista. Ruumiintarkastusta. Perusteellista.
OLEN PALANNUT
Mycroft.
Tulisit esiin. Minulla ei ole aikaa tällaiseen.
Kyllä sinulla aikaa on, veliseni. Kaikki maailman aika.
Mycroft.
- Kuka olet? - Tiedät kyllä.
- Se on mahdotonta. - Mikään ei ole mahdotonta.
Sinä jos kuka sen tiedät.
Olen perässäsi.
Itätuuli puhaltaa, Mycroft. Se on kannoillasi.
Et ole voinut päästä ulos!
Hyödytöntä, Mycroft.
Ei ole puolustuskeinoa eikä piilopaikkaa.
Sherlock, auta minua.
Koe suoritettu. Päätelmä: minulla on sisko.
Oliko tämä kaikki sinun työtäsi?
Toinen päätelmä: siskoni, ilmeisesti Eurus, -
- on ollut veljeni hallitsemassa turvalaitoksessa jo pienestä. Heippa!
Miksi ihmeessä ryhdyit tähän ilveilyyn?
Kolmas päätelmä: kammoat häntä.
Et tajua, minkä kanssa leikit!
Uutta tietoa: hän on vapaana.
- Mahdotonta. - Ei ole. Hän oli Johnin terapeutti.
- Hän ampui minua istunnossa. - Tainnutusnuolella.
- Istunto jäi kesken. - Pyydetään hyvitystä.
Wiggins maksaa palkkionne. Älkää käyttäkö kaikkea yhteen huumeluolaan.
- Enhän pilannut elokuvailtaa? - Lähdetkö vain?
Tietenkin. Eurus on tulossa, ja joku sammutti turvajärjestelmät. Hyviä unia.
Tohtori Watson. Miksi hän teki minulle noin? Tuo oli mielipuolista.
Joku sanoi hänelle, ettet kertoisi totuutta laskematta allesi.
Joku?
- Varmaan minä. - Aiotko vain häipyä?
Ei syytä huoleen. Kaltaisillesi ihmisille on paikka.
Epätoivoisille ja pelokkaille, joille ei ole muuta pakopaikkaa.
- Mikä paikka? - 221B Baker Street.
Nähdään aamulla. Jos on jonoa, liity perään.
Luojan tähden, tämä ei ole hölmöjä tapauksianne.
Kannattaa sulkea ikkuna. Itätuuli puhaltaa.
Sinun pitää istua tuoliin, tai he eivät puhu sinulle. Sellaiset ovat säännöt.
- En ole asiakas. - Häivy sitten.
Ei kai hän jää?
- Haluaisitko teetä? - Kiitos.
Pannu on tuolla.
Entä nyt? Aiotteko tehdä päätelmiä?
Kerrot yksinkertaisesti puhtaan totuuden.
Kuka sanoikaan: "Totuus on harvoin puhdas, yksinkertainen se ei ole koskaan"?
En tiedä, enkä välitä. Meitä oli siis kolme.
Tiedän sen nyt. Sinä, minä ja... Eurus.
Sisko, jota en muista.
Eurus on mielenkiintoinen nimi. Eikö se olekin kreikkaa?
Se tarkoittaa "Itätuulen jumalaa".
- Aivan. - "Itätuuli puhaltaa, Sherlock."
- Pelottelit sillä minua. - En.
Teit siskostani kummitusjutun.
En tietenkään. Tarkkailin sinua.
Mitä sinä teit?
Muistot voivat nousta pintaan, haavat avautua uudelleen.
Kulkemiemme polkujen alla on demoneja.
Ja sinun demonisi ovat odottaneet todella pitkään.
En kiusannut sinua. Käytin sopivin välein laukaisevia sanoja - -
- pysyäkseni perillä henkisestä tilastasi. Huolehdin sinusta.
Miksi minä en muista häntä?
- Tämä on yksityisasia. - John jää.
- Tämä koskee perhettä. - Siksi hän jää!
Holmesin perheessä oli siis kolme lasta. Kuinka suuret ikäerot?
Minun ja Sherlockin välillä 7 vuotta, Sherlockin ja Eurusin välillä vuosi.
Keskimmäinen lapsi. Se selittää paljon.
- Oliko hänelläkin se? - Mikä?
- Päättelyjuttu. - Päättelyjuttu?
- Niin. - Vahvemmin kuin aavistatkaan.
Valista minua.
- Olen meistä fiksumpi. - Jaksat muistuttaa siitä.
Eurus oli omaa luokkaansa jo silloin.
Ammattilaiset arvioivat kykymme useita kertoja. Minä olin "hämmästyttävä".
Eurusta kuvailtiin sanoin "aikansa nero, jopa Newtonia suurempi".
Miksen sitten muista häntä?
Muistat sinä. Tavallasi.
Kaikki valintasi, valitsemasi polut, mies, joka olet nyt -
- on muistosi Eurusista.
Hän oli erilainen alusta asti.
Hän tiesi asioita, joita ei olisi pitänyt tietää.
Oli kuin hän olisi tiennyt totuuksia tavanomaisen tuolta puolen.
Näytät hassulta aikuisena.
- Mikä on vialla? - Anteeksi.
- Muistot ovat häiritseviä. - Mitä tarkoitat? Kerro esimerkki.
Hänet löydettiin kerran veitsen kanssa.
Hän vaikutti viiltelevän itseään. Vanhemmat kauhistuivat.
Kun kysyin Eurusilta, mitä hän teki, hän sanoi:
Halusin nähdä, miten lihakseni toimivat.
Luoja.
Kysyin, tunsiko hän kipua, ja hän vastasi:
- Mikä niistä on kipu? - Mitä sitten tapahtui?
Musgrave.
Sukukartano, jossa teehen oli aina hunajaa.
- Sherlock leikki hassuilla hautakivillä. - Millä tavalla hassuilla?
Tulkaa!
Ne eivät olleet aitoja. Päivämäärät olivat väärät. Vitsi kiehtoi Sherlockia.
Syvällä vanhan pyökkipuun alla...
Tue minua nyt, kun itätuuli puhaltaa.
- Kuusitoista kertaa kuusi... - ...ja sinne upotaan.
- Alat muistaa. - Vain katkelmia.
Punaparta!
- Punaparta? - Se oli koirani.
Eurus sulki Punaparran jonnekin, mistä kukaan ei sitä löytänyt.
- Punaparta! - Hän ei kertonut minne.
Hän toisti vain sitä laulua. Se oli hänen rituaalinsa.
Anelimme häntä kertomaan, missä Punaparta oli, mutta hän sanoi vain:
Vastaus on laulussa.
Mutta laulussa ei ollut järkeä.
...veli, ja sinne upotaan.
- Mitä Punaparralle tapahtui? - Sitä ei löydetty.
Eurus alkoi kutsua sitä "hukkuneeksi Punaparraksi", joten teimme päätelmämme.
Sherlock sai siitä trauman.
Kaipa se on luonnollista. Hän oli tunteikas lapsi.
Se muutti hänet. Hän ei enää ikinä puhunut siitä.
Ajan mittaan hän tuntui unohtaneen, että Eurus oli ollut olemassakaan.
- Miten? Hehän asuivat samassa talossa. - Ei.
Eurus vietiin pois.
Miksi?
Ei lasta suljeta johonkin, jos koira katoaa.
Se johtui siitä, mitä tapahtui heti sen jälkeen.
- Tyttö tietää, missä koira on. - Emme voi pakottaa kertomaan.
Emme voi pakottaa häntä mihinkään.
- Sen jälkeen siskomme vietiin pois. - Minne?
Sopivaan paikkaan. Tai niin luultiin.
Se ei osoittautunut sopivaksi. Hän kuoli siellä.
- Miten? - Hän sytytti taas tulipalon.
Siitä hän ei selviytynyt.
Tämä on valetta.
Niin.
Mutta hyvässä tarkoituksessa.
Halusin säästää vanhempamme tuskalta. Se selitti myös ruumiin puuttumisen.
- Ja esti puuttumisen jatkossa. - Tietysti myös sen.
Eurusin syvää psykoosia ja suuria kykyjä - -
- ei voitu hallita tavallisessa laitoksessa.
Rudi-setä huolehti asioista.
Missä hän on? Missä siskomme on?
On paikka nimeltä Sherrinford. Saari.
Se on salainen turvalaitos, -
- jonka ainut tarkoitus on hallita "hallitsemattomia".
Sinne suljemme polun alla vaanivat demonit.
Sherrinford ei ole vain vankila tai sairaala. Se on linnoitus, -
- jonka tarkoitus on suojella muuta maailmaa siltä, mitä sen sisällä on.
Taivas saattaa olla hyväuskoisten ja pelokkaiden fantasiaa.
Mutta helvetin voin osoittaa kartalta.
Siellä siskomme on ollut lapsesta asti poistumatta päiväksikään.
Kenet tapasittekaan, hän se ei voinut olla.
Minä hukassa olen, kuka minut löytää?
Syvällä vanhan pyökkipuun alla
Tue minua nyt, kun itätuuli puhaltaa
Kuusitoista kertaa kuusi, veli, ja sinne upotaan...
- Pysykää aivan paikallanne. - Mikä se on?
- Se on lennokki. - Näen sen. Mitä sen kyydissä on?
- Mikä sen päällä on, Mycroft? - Se on DX-707.
Olen hyväksynyt useiden tällaisten hankinnan.
Sitä kutsutaan "kärsivällisyyskranaatiksi".
Kärsivällisyys?
Liiketunnistin on aktivoitu. Jos liikahdamme, kranaatti räjähtää.
- Millä voimalla? - Se tuhoaa asunnon ja surmaa kaikki.
Naapurit lienevät turvassa.
Koska se laskeutui lattialle, onkohan alla oleva kahvila auki?
- Se on kiinni sunnuntaiaamuna. - Entä rouva Hudson?
Hänellä menee vielä kaksi minuuttia.
Hän säilyttää imuria asunnon perällä. Hän on suojassa viedessään sitä pois.
Liikutaan, kun hän on parhaassa turvassa.
Odotetaan 8 sekuntia, kun imuri sammuu. Hän on nopea siivotessaan.
Sitten liikutaan. Kuinka nopea sytytin on?
Kuinka kauan liikkeestä räjähdykseen?
Meillä on korkeintaan kolme sekuntia aikaa.
John ja minä menemme ikkunoista, mene sinä rappuja.
- Olet lähempänä. - Sinä olet nopeampi.
Nopeuseron merkitys on etäisyyttä pienempi.
Hän liikkuu kauemmas.
Aikaa lienee minuutti. Onko puhelu mahdollinen?
- Puhelu? - Jotta John voisi hyvästellä tyttärensä.
Pahoittelut, tohtori Watson. Liike räjäyttää kranaatin.
- Oscar Wilde. - Mitä?
"Totuus on harvoin puhdas, yksinkertainen se ei ole koskaan."
Esitimme koulussa näytelmän Tärkeintä on olla aito.
Niin mekin. Nyt muistankin. Olin lady Bracknell.
Aivan. Olit loistava.
- Todellako? - Kyllä.
Se on mukava tietää. Olen aina miettinyt sitä.
Onnea, pojat.
Kolme, kaksi, yksi, nyt!
Nyt seuraa rannikkovartioston merisää kello 5.05.
Thames, Dover, Wight...
No niin, poika. Parempi ulkona kuin sisällä.
- Onko tämä aina tällaista? - Ei.
- Luojan kiitos. - Yleensä paljon pahempaa.
Taidan mennä pankkiin töihin.
- Onko tuo helikopteri? - Sole. Lundy. Fastnet. Irlanninmeri.
- Ei tässä säässä. - Shannon. Malin.
- Sherrinford. - Kuuletko tuon?
- Sherrinford. - En ole kuullut tuota ennen. Sherrinford?
- Unohda, että kuulitkaan. - Mitä?
Joskus tuo viesti tulee näillä vesillä, unohda se.
- Mutta emme ole... - Ei.
- Kuka hitto sinä olet? - Sherlock Holmes.
Se etsiväkö?
Merirosvo.
Golf Whiskey X-ray, tämä on suljettu alue.
Olette ajautuneet sivuun kurssilta. Golf Whiskey X-ray, kuuluuko?
Kuulemme. Tämä on hätäkutsu. Toistan: hätäkutsu. Meillä on ongelma.
Golf Whiskey X-ray, mikä tilanteenne on?
Golf Whiskey X-ray, missä olette?
Ajaudumme kohti karikkoa. Osumme siihen.
JÄRJESTELMÄN LUKITUS
- Johtaja valvontahuoneeseen. - Lukitus käynnissä.
Siirtykää määrätyille punaisille asemille.
Ei, odottakaa!
Hiekassa!
KERTOKAA SISKOLLENI, ETTÄ OLEN TÄÄLLÄ
- Haluan puhua Mycroftille. - Hän on sairaalassa.
- Yhdistä sairaalaan. - Hän ei ole tajuissaan.
- Selviytyminenkään ei ole varmaa. - Entä Sherlock Holmes?
- Hän on kateissa. - Ei ole, hän on täällä.
- Löysimme vielä kaksi veneeltä. - Hän varasti veneemme!
- Hän ja toinen aseistettu mies. - Mistä he löytyivät?
Saaren pohjoispuolelta, sir.
- Pankaa heidät selliin. Nyt. - Selvä, sir.
Lukitus käynnissä.
Tämä on erehdys. Minä olen uhri. Hän varasti veneeni.
- Hän on merirosvo! - Niin olen.
- Olkaa hyvä ja istukaa. - En tiedä, kuka hän on.
Tohtori John Watson, entinen sotilas, Northumberland Fusiliers.
- Mitä teette täällä? - Olisiko töitä?
Tämä ei ole sairaala. Haluan Eurus Holmesin tarkkailuun.
Ottakaa käyttöön vihreä ja keltainen erikoisyksikkö.
Olen huomaavainen. Meidän pitäisi olla samalla puolella. Tämä on noloa.
Ruumiintarkastusko?
Ystävänne mukaan naamioitumisen taidossa on kyse katseiden välttämisestä.
Katson kuitenkin teitä, herra Holmes.
Kyllä vain.
Sehän tässä on tarkoituksenakin.
Teidän olisi pitänyt katsoa tyyppiä, jolle annoitte avainkorttinne.
Univormujen ja nimilappujen ongelma on, ettei silloin katsota kasvoja.
Klovnin asut olisivat sentään satiirisen osuvia.
Oikea Landers on pohjoisrannalla sidottuna kahden muun kanssa.
- Kahden? - Piti löytää oikean kokoinen vyötärö.
- Tämä on sekopäistä ja tarpeetonta. - Emme tiedä, kehen voimme luottaa.
- Onko se oikeutus naamiaisille? - Kyllä vain!
Se on oikeutus naamiaisille ja mille sanonkin. Kuunnelkaa.
Hyvinvointinne vuoksi, älkää puhuko.
Älkää esittäkö sanattomia merkkejä ajattelusta.
Jos siskoni suojelu, turvallisuus tai vankeus on vaarantunut, -
- tai jos havaitsen merkkejä siskoni lähdöstä tältä saarelta, -
- vannon, että te ette lähde täältä.
- Kiittäkää tohtori Watsonia. - Miksi?
Hänen suostuttelunsa vuoksi en pukeutunut lady Bracknelliksi.
- Pääsitkö sisään? - Saavun turvaosastolle. Selitä.
Ovi avautuu.
Vankila vankilassa. Eurusin kanssakäyminen ihmisten kanssa pitää minimoida.
- Miksi? - Se selviää, kun tapaat hänet.
Eurus Holmes tarkkailuun, johtajan määräys.
Vastatkaa kyllä tai ei. Onko vastoin ohjeitani - -
- yritetty arvioida Eurus Holmesia psyykkisesti?
- Kyllä. - Nauhat lienevät toimistossani.
- Toimistossanne? - Se oli ennen teidän.
Ette ole tainnut ennen käydä täällä? Se on kuin Uhrilampaista.
- Mitä? - Pysykää metrin päässä lasista.
- Miksi kuulokkeet? - Hän soittaa joskus viikkokausia.
- Kaunista. - Se vie hengen.
On se silti kaunista.
Ovi sulkeutuu.
PYSY METRIN PÄÄSSÄ
- Miksi olen täällä? - Miksi uskot olevasi?
Kukaan ei kerro sitä minulle.
- Onko tämä rangaistus? - Oletko paha?
- Ei sellaista olekaan. - Entä hyvä?
Hyvä ja paha ovat satua. Olemme antaneet tunteellisen merkityksen - -
- laumaeläimen selviytymisstrategioille.
Liitämme jumalallisuuden työkaluun, mutta ei ole hyvää tai pahaa.
Takapuolet eivät ole nättejä. Olet lihasi vanki.
Mikset sinä ole?
Olen liian älykäs.
- Toitko sen? - Anteeksi?
Hiusnauhani. Toitko sen, kuten pyysin?
En ole yksi... En ole töissä täällä.
- Erityisen hiusnauhani. - En ole yksi lääkäreistäsi.
Sen, jonka panin sinut varastamaan äidiltä.
Se oli viimeinen, mitä sinulle sanoin, kun minut vietiin.
- Ei. - Eikö?
Tapasimme asunnossani, kun teeskentelit olevasi Faith Smith.
- Söimme ranskiksia. - Etkö tuonut hiusnauhaa?
Miten onnistuit pääsemään ulos täältä?
- Se oli helppoa. Katso minua. - Minä katson sinua.
Et taida nähdä sitä?
- Yrität kovasti, mutta et näe sitä. - Mitä minä en näe?
- Mitä sanot? - Kaunista.
- Mutta et katso sitä. - Tarkoitin soittoasi.
Ai, musiikkia. En tiedä, onko se kaunista vai ei, vain onko se oikein.
Usein ne ovat sama asia.
Jos eivät aina, mikä kauneuden tarkoitus on? Katso viulua.
- Haluan tietää, miten pakenit. - Katso viulua.
- Se on Stradivarius. - Se on lahja.
- Keneltä? - Minulta.
- Miksi? - Sinähän soitat.
Mistä tiesit sen?
Mistäkö tiesin?
Opetin sinut soittamaan. Miten et muista sitä?
Eurus, en muista sinua lainkaan.
Mielenkiintoista.
Mycroft sanoi että muutit muistojasi, mutta ei että poistit minut kokonaan.
Miten niin muutin?
Et taida yhäkään tietää Punaparrasta?
Tästä tulee tosi hyvä päivä.
- Hän hymyilee, kun tulet kotiin. - Kaikki sinne lähetetyt...
...hän värvää. - Hymy on mainos.
- Hän orjuuttaa heidät. - Hän on pystynyt siihen viisivuotiaasta.
Nyt hän on aikuinen. Varoitin teitä. Annoin käskyn.
Hän on ainutlaatuinen. Meidän piti yrittää.
Millä hinnalla?
Onni on pop-kappale. Suru on runo.
Millä hinnalla?
Mikä on pahinta, mitä on tapahtunut?
Hän ehdotti tohtori Taylorille, että tämän pitäisi tappaa perheensä.
Taylor sanoi sen olleen kuin korvamato.
- Ja? - Hän lähti.
- Ja? - Tappoi itsensä.
Ja?
Perheensä.
Sinä itket.
Ei haittaa, vaikka itkisit.
- Ei minun tarvitse itkeä. - Voin auttaa sinua itkemään.
- Soita minulle. - Haluan tietää, miten pääsit ulos.
Tiedät sen jo. Katso minua. Katso ja soita.
Ei Bachia, et selvästi ymmärrä sitä. Soita omaasi.
- Omaani? - Niin, omaasi.
Oletko harrastanut seksiä?
- Miksi kysyt? - Musiikin vuoksi. Minä harrastin.
Yksi hoitaja oli huolimaton. Pidin siitä, mutta ihmiset särkyvät.
Mies ei tainnut antaa suostumustaan. Vai nainenko?
En huomannut hetken huumassa, ja sen jälkeen - -
- sitä ei pystynyt sanomaan. Onko tuo vibrato, vai täriseekö kätesi?
Varoitin erikseen, ettei hänelle saa puhua yksin.
- Te puhuitte. Toitte hänelle jopa vieraan. - Otin tietoisen riskin.
Annoitte hänelle joululahjan. Muistatteko sen?
Olen tietoinen Eurusin vaarallisuudesta ja pärjään sen kanssa.
- Mistä vaarallisuudesta? - Eurus ei vain puhu ihmisille.
Hän uudelleenohjelmoi heidät.
Hänen seurassaan aikaa viettävät ovat vaarassa.
- Se ei ole oikein. - Haluan auttaa. Voimme auttaa toisiamme.
- Auttamalla toista auttaa itseään. - En luota sinuun.
- Sinä selvästikin muistat minut. - Muistan kaiken. Ihan kaiken.
- Tarvitaan vain kyllin suuri kovalevy. - Sherlock.
- Ei nyt. - Vatikaanin kameet.
Hetken päästä.
Jatketaan. Pyysivätkö he pysymään metrin päässä lasista?
- Kyllä. - Ole tuhma ja tule lähemmäs.
- Miksi? - Tee se. Astu lähemmäs.
Kerro, mitä muistat.
Sinut, minut ja Mycroftin.
Mycroft oli aika fiksu. Hän ymmärsi, jos selitti hitaasti. Mutta sinä...
Sinä olit suosikkini.
Miksi olin suosikkisi?
Sain sinut nauramaan. Rakastin sitä. Kerran nauroit koko yön.
Luulin että halkeaisit. Olin niin onnellinen.
- Sitten isä ja äiti pysäyttivät minut. - Miksi?
Olinkin käsittänyt väärin. Ilmeisesti sinä kiljuit.
Miksi minä kiljuin?
Punaparta...
- Muistan Punaparran. - Muistatko?
Kerro, mitä en tiedä.
Kosketa lasia.
Luotin teihin tämän laitoksen johtajana.
On selvää, milloin se alkoi. Hän ei ollut entisensä sen joulun jälkeen.
- Kuin olisitte herättänyt hänet. - Ette noudattanut määräyksiä!
- Kuuntele nauhaa. - Mitä?
Kuuntele nyt.
- Siskoni... - Kuuntele.
Et aavistakaan, miten voisin auttaa. Tuo vaimosi tänne.
- Haluan tavata hänet. - En kaipaa apuasi.
Punaparta oli koirani. Tiedän, mitä Punaparralle tapahtui.
Voi Sherlock, et tiedä mitään.
Kosketa lasia, niin kerron totuuden.
Minäkin voin koskettaa, jos pelkäät.
Voin korjata hänet ja palauttaa uudenveroisena. Lupaan sen.
Se ei ole... Se, mitä ehdotat, ei ole oikein.
Hän vaikutti kaikkiin sinne menneisiin. Orjuutti heidät.
- Niin. - Yhden toisensa jälkeen.
- Meidän pitäisi... - Hiljaa.
- Luotatko vaimoosi? - Eikö tuo olekin äänenne?
- Luotatko häneen? - Älä sano tuollaista.
Jos Eurus orjuutti teidät, kuka tätä vankilaa johtaa?
Se on täysin sopimatonta.
Olen pahoillani.
- Ei. - Todella pahoillani.
Luulet sitä tempuksi.
Näytät niin epävarmalta. Et ole tottunut epävarmuuteen.
- Se on yleisempää kuin uskoisitkaan. - Katso nyt itseäsi.
Mies, joka näkee kaiken läpi, on juuri se mies, joka ei huomaa -
- kun ei ole mitään, jonka läpi nähdä.
Näetkö, miten se tehtiin? Sinähän pidät selityksistä.
Ripustit kyltit.
Ja ääneni välittyy kurkkumikrofonin kautta kaiuttimiin.
- Eikö olekin nokkelaa? - Läpinäkyvää.
Kyselet, miten pääsin ulos täältä.
Näin.
Tulkaa tänne! Estäkää minua tappamasta häntä!
Ei, estäkää hetken päästä.
Punainen hälytys! Tulipunainen hälytys!
- Tohtori Watson! - Klingonit hyökkäävät.
Sekä mustahattuiset cowboyt ja Darth Vader.
Ei syytä huoleen, olen täällä nyt.
Kaipasitko minua?
- Herra Moriarty. - Iso-J.
"Iso-J" tarkoittaa johtajaa. Niin kaduilla puhutaan.
Olen kakaroiden suosiossa.
Minuun on helppo samaistua. Tykkäätkö pojistani?
Hän on kestävämpi mutta ei niin huolehtiva jälkihehkuissa.
Tätä tietä, olkaa hyvä.
Haistatteko rikollisen mielisairauden? Onko täällä kannibaaleja?
- On. Kolme. - Sepä hyvä.
Ihmiset lahjoittavat ruumiinsa tieteelle. Kannibaalit olisivat kiitollisempia.
JOULUPÄIVÄ
VIISI VUOTTA AIEMMIN
Eikö olekin somaa?
Haluatteko istua?
Kirjoitin lapsena oman jouluseimitarinan. "Nälkäinen aasi".
Se oli vähän verinen, mutta lapsen paneminen seimeen on vastuutonta.
- Tietänette, mikä paikka tämä on? - Tietenkin.
- Onko minut taas pidätetty? - Olette epäilty.
Kunnes rikoksesta on todisteita, olette valitettavasti vapaa.
- Miksi sitten olen täällä? - Olette joululahja.
Miten haluatte minut?
Tässä laitoksessa on vanki, -
- jonka älyllisistä kyvyistä on satunnaisesti hyötyä brittihallinnolle.
Missä? Tosi vaikeissa laskuissako?
Hän ennusti kolme edellistä terrori-iskua Britanniassa - -
- oltuaan tunnin Twitterissä. Sellaista.
Hän kuitenkin vaatii vastineeksi palkintoja.
- Viime vuonna hän halusi viulun. - Entä tänä vuonna?
Viiden minuutin keskustelu kanssanne ilman valvontaa.
Minun kanssaniko?
Miksi minun?
Hän on huomannut kiinnostuksenne pikkuveljeni toimiin.
Miten hän liittyy Sherlock Holmesiin?
Mitä kerrottekaan -
- tiedän jo, että se on jotain mahtavaa.
Olen joululahjasi.
Mikä on minun?
Punaparta.
Miten voit?
- Pikku kuhmu. - Aivan, mutta on sinullakin käyttöä.
- Tapasitko siskosi? - Kyllä.
Miten se meni?
- Perhe on aina hankala. - Onko tämä oikea paikka rupatella?
Esimerkkitapaus.
- Soitammeko jollekulle? - Ilmeisesti.
- Mitä hän täällä tekee? - Mitä käsketään. Eurus hallitsee.
Auta, ole kiltti.
Olen lentokoneessa, ja kaikki nukkuvat. Apua!
Haloo. Olen Jim Moriarty.
Tervetuloa "Viimeiseen pulmaan".
- Ei hätää, hän on kuollut. - Ei siltä kuulosta.
Tämä on nauhoite. Ole hyvä ja tervehdi vanhoja ystäviäni.
Kuulen teidän puhuvan.
Auttakaa minua. Olen lentokoneessa, joka putoaa.
- Emme voi tehdä tätä. - Ole nyt hiljaa.
- Onko siellä joku? - Onko tämä jotain peliä?
- Auttakaa minua. - Hei.
Yritä pysyä rauhallisena. Mikä nimesi on?
En saisi kertoa vieraille.
Et tietenkään, selvä. Kerron omani, minun nimeni on...
Haloo?
Voi ei, yhteys taisi katketa.
Miten tämä on mahdollista?
Panit minut tänne ja toit minulle palkintojani, Mycroft.
Mitä palkintoja?
- Fiksu Eurus, anna mennä! - Miten tuo voi olla Moriarty?
Hän nauhoitti minulle paljon viestejä ennen kuolemaansa. Hän rakasti sitä.
Hänen veljensä oli asemapäällikkö. Hän oli mustasukkainen.
Missä tyttö on? Voinko puhua hänelle taas?
Voi poloista. Yksin taivaalla isossa lentokoneessa, eikä keinoa laskeutua.
Missä ihmeessä hän on?
Nokkela pulma. Jos haluat pähkäillä sitä, voin yhdistää sinut, mutta ensin...
Vaimoni.
Tuo on vaimoni.
Hyvä luoja, tuo on vaimoni.
- Ammun johtajan vaimon. - Ei, ole kiltti. Auttakaa häntä.
Noin minuutin kuluttua...
Pam. Hän on kuollut.
- Älä tee sitä. - Voit estää minua.
- Miten? - Luukussa on ase. Ota se.
Jos haluat pelastaa johtajan vaimon, Watson tai Mycroft saa ampua johtajan.
Voi luoja.
Jos sinä teet sen, Sherlock, tapan hänet kuitenkin.
Sen täytyy olla joko veljesi tai ystäväsi.
Teidän täytyy tehdä se.
Eurus tappaa hänet.
- Meillä ei näytä olevan vaihtoehtoja. - No niin. Lähtölaskenta alkaa.
- Kauanko meillä on aikaa? - Lähtölaskenta on minulle.
Tarkan aikarajan salaaminen lisää paineita tasaisemmin.
Jos mahdollista, kertokaa ahdistustasostanne sanallisesti.
En aina saa pääteltyä sitä käytöksestä.
En voi tehdä sitä. Se on murha.
Ei se ole murha, se pelastaa vaimoni.
Keskityn sisäiseen konfliktiin, jossa paljolti intuitiivinen moraalikoodi - -
- vaikuttaa tuottavan järjettömän tuntuisen tuloksen.
En tapa. En tahri käsiäni vereen.
Oikein hyvä. Kiitos.
Tappamalla vaimoni teette juuri niin.
Ei.
Selvä.
John.
- Oletteko naimisissa, tohtori Watson? - Olin.
- Mitä tapahtui? - Hän kuoli.
Mitä tekisitte saadaksenne hänet takaisin?
Mitä tekisitte pelastaaksenne hänet? Eurus tappaa minut. Pelastakaa vaimoni.
Säännölliset kehotteet luovat kiireen ilmapiiriä.
- Mikä nimenne on? - David.
- Oletko varma tästä, David? - Totta hitossa.
- Melkein valmista. - Haluatko rukoilla tai jotain?
Kun maailmassa on Eurus Holmes, ketä minä rukoilisin?
Olet hyvä mies ja teet hyvän teon.
- Samoin sinä. - Niin hoen itselleni loppuelämäni.
Ole kiltti.
Voi luoja.
Tiedän, että pelkäät, mutta sinun pitäisi olla myös hyvin ylpeä.
Tee vain se. Nopeasti.
Oikein hyvä, tohtori Watson. Olisi pitänyt panna sinulle EKG-laite.
Hyvästi, David.
Ole kiltti.
- Anteeksi, en pysty siihen. - Ei se mitään.
Ei! Lopeta!
- Olen pahoillani. - Ei hätää.
- Muistakaa minut. - Ei!
Oletko kunnossa?
Mielenkiintoista.
No niin, sait haluamasi. Hän on kuollut.
Hän ei ollut kovin kiinnostava elossa tai kuolleena. Te kolme taas...
Te kolme olitte upeita. Kiitos.
Näetkö, mitä teit, tohtori Watson? Sinun moraalikoodisi vuoksi, -
- koska et haluat verta käsillesi, kuoli kaksi ihmistä yhden sijaan.
- Kaksi ihmistäkö? - Niin.
Olen pahoillani. Pieni hetki.
Mitä etua moraalikoodistasi oli?
Eikö ole itsekästä pitää kätensä puhtaina toisen hengen kustannuksella?
Ei sinun tarvinnut tappaa häntä!
Ehtona oli, että sinä tai Mycroft tapatte hänen miehensä.
Tämä on koe. Olen perusteellinen.
Ota pistooli, Sherlock.
Sinun vuorosi. Kun käsken käyttää sitä, muista, mitä tällä kertaa tapahtui.
Entä jos en halua asetta?
- Se on tarkoitettu armon välineeksi. - Kenelle?
- Sinulle. - Kuinka niin?
Jos jonkun muun täytyy kuolla, olisi ajanhukkaa tehdä se paljain käsin.
Ota vain se.
- Siinä on vain yksi luoti. - Tarvitset vain yhden.
Mutta sen takuulla tarvitset.
Menkää sisään. Teillä on tehtävää, -
- ja tyttö lentokoneessa alkaa olla hyvin peloissaan.
- Palkintoja? - Niin, tiedäthän...
- Kuten viulu. - Vastineeksi mistä?
- Hän on erittäin älykäs. - Alan epäillä, että sinä et ole.
Vauhtia nyt! Kaikki kyytiin!
- Täällä on sisustettu uudelleen. - Onko se sallittua?
Hän on ottanut mielisairaalan hallintaansa. Väri on pikkujuttu.
- Maali on tuskin kuivaa. - Se on meitä varten.
Kannustaakseni teitä yhteistyöhön avaan taas yhteyden.
Kiinnittäkää turvavyöt, tästä tulee röykkyisä yö.
- Oletteko yhä siellä? - Kyllä. Hei.
- Olemme yhä täällä, kuuletko? - Joo.
Kaikki järjestyy kyllä. Kerro vain, missä olet.
- Onko ulkona päivä vai yö? - Yö.
Sehän rajaa pois puoli planeettaa.
- Millainen kone on? - En tiedä.
- Onko se iso vai pieni? - Iso.
- Onko siellä paljon ihmisiä? - On, mutta he eivät herää.
- Mistä kone lähti? - Kuljettajakin nukkuu.
- Ymmärrän sen, mutta mistä kone lähti? - Mummolasta.
- Minne menette? - Kotiin.
- Ei, miltä lentokentältä...? - Uuden pelin aika.
Katsokaa pöytää edessänne. Avatkaa kirjekuori.
Jos haluatte vielä puhua tytölle, saatte ansaita puheajan.
- Tämä on mielipuolista. - Tiedämme sen, Mycroft.
Kuusi kuukautta sitten mies nimeltä Evans murhattiin.
Vain minä ratkaisin murhan.
Hänet ammuttiin 300 metrin etäisyydeltä tällä kiväärillä.
Jos poliisi älyäisi jotain, he olisivat epäilleet kolmea veljestä.
Nathan Garrideb, Alex Garrideb ja Howard Garrideb.
Kaikki kuvat ovat uusia, mutta kuka heistä -
- veti liipaisinta, Sherlock? Kuka sen teki?
Mitä tämä on? Minkä perusteella meidän pitäisi selvittää tämä?
- Tämän. Muuta ei ole. - Käytä ystäviäsi, Sherlock.
Haluan nähdä yhteistyötä läheisten kanssa.
Joudut myös ehkä valitsemaan, kumman pidät.
- Mitä arvelet? - Pitäisikö minun todistaa hyödyllisyyteni?
- En suostu tällaiseen manipulointiin. - Selvä. John?
Olen nähnyt tällaisen. Puhvelikivääri.
Ehkä 1940-luvulta. Vanhanaikainen tähtäin. Ei hiusristikkoa.
Lasit...
Nathan käyttää laseja. Evans ammuttiin 300 metristä.
Tämän kaliiperin aseen rekyyli -
- on valtava.
Ei haavoja tai arpia. Ei siis Nathan. Kuka seuraavaksi?
Hienoa, oletpa hyödyllinen. Luuletko, että kilpailemme?
Emme kilpaile. Ilmassa on lentokone, joka putoaa. Pelastamme pikkutyttöä.
Tänään olemme sotilaita. Emme saa välittää, mitä meille tapahtuu.
- Tärkeysjärjestyksesi on kunniaksi. - Sen ansiosta kuoli nainen.
Sherlock, käsittääkseni pyrit tukahduttamaan tunteesi päättelyn tieltä.
Haluaisin nähdä, miten se toimii, joten tarjoan viitekehyksen päättelyllesi.
Voi hyvä luoja.
Kaksi veljeksistä on töissä täällä, kolmas oli helppo järjestää.
Kerro kun annat tuomiosi, niin oikeus toteutuu.
Mitä teet heille?
- Vapautan heidät. - Pudotat heidät mereen.
- Ui tai uppoa. - Hehän ovat siteissä!
Aivan. Nyt teillä on viitekehys. Jatkakaa päätelmiänne.
Haluan nähdä, miten määritelty seuraus vaikuttaa päättelykykyynne.
Miksi vaivautua? Entä jos emme pelaa peliäsi, pikkusisko?
Jos muistatte, olen tarjonnut teille kannusteen.
Olemme pilvissä. Ne ovat kuin pumpulia.
Sepä mukavaa. Kerro lisää koneesta.
Miksei äiti herää?
Sen täytyy olla toinen jäljellä olevista. Aloitetaan Howardista.
Howard on juoppo. Kalpea iho, ginin punertama nenä.
Kauhusta huolimatta juoppohulluus näkyy.
Ei hän voinut osua 300 metrin päästä.
Jäljelle jää Alex. Ohimoilta näkee, että hän käyttää silmälaseja.
- Tihrustus on aiheuttanut ryppyjä. - Likinäköinen.
Laserleikkaus on korjannut näön. Hän panostaa pukeutumiseen.
Loistavaa. Hän näkee itsensä uusin silmin. Hänellä on jopa suihkurusketus.
Hän ei kuitenkaan ole tottunut huolitteluun.
Sen näkee sormenkynsistä ja korvista kasvavista karvoista.
Pintasilausta. Mutta näkö on korjattu ja käsi vakaa.
- Hän tappoi Evansin. - Oletko valmis tuomitsemaan vangin?
- Emme voi tehdä tätä. - Muista lentokone.
Oletko valmis, Sherlock?
- Alex. - Sano se. Tuomitse hänet.
Tuomitse hänet tietoisena siitä, mitä tapahtuu.
Tuomitsen Alex Garridebin.
Varokaa rakoa.
Onnittelut, valitsit oikean miehen. Menkää ovesta.
- Pudotit kaksi muuta. Miksi? - Mielenkiintoista.
Onko sillä todella väliä, että tappaa syyttömän syyllisen sijaan?
Katsotaanpa.
Juna on lähtenyt asemalta.
- Ei. Se tuntui aika samalta. - John.
Älä anna hänen häiritä. Olemme tänään sotilaita.
Minuutti puheaikaa.
- Olen peloissani. - Ei hätää. Minulla ei ole paljon aikaa.
- Mitä näet koneen ulkopuolella? - Näen vain merta.
- Onko siellä laivoja? - Ei, mutta näen valoja kaukaisuudessa.
- Kaupunkiko? - Varmaan.
Hän lentää kaupungin yli ilman pilottia. Pitää kertoa totuus.
- Mistä? - Haloo? Oletteko yhä siellä?
Olemme, pieni hetki vain.
Kone pitää saada pois asutulta alueelta. Sen pitää syöksyä mereen.
- Entä tyttö? - No, hänen sillä pitää syöksyä.
- Voimme auttaa häntä laskeutumaan. - Jos epäonnistumme, hän putoaa kaupunkiin.
- Miten saamme hänet tekemään sen? - Meidän täytyy antaa hänelle toivoa.
Eikö koneessa ole ketään, joka voi auttaa? Oletko etsinyt huolella?
Kaikki nukkuvat. Autatteko te minua?
- Teemme kaikkemme. - Olen tosi peloissani.
- Ei hätää, minä... - Sitten takaisin asiaan: arkku.
Pulma: joku kuolee pian.
Se on käsittääkseni tragedia. Niin monta päivää jää elämättä.
Niin monta sanaa jää sanomatta. Ja niin edelleen.
- Aivan. Tämä lienee hänen arkkunsa? - Kenen arkku, Sherlock?
Aloita päättely. Tarjoan viitekehyksen hetken kuluttua.
Kun otetaan huomioon turha tila, arkku on tarkoitettu noin 160-senttiselle.
Luultavasti naiselle. Lapsen arkku olisi kalliimpi, tämä on edullinen.
- Googlailetko tällaisia? - Käytännöllinen valinta.
Luultavasti naimaton nainen, joka on etääntynyt läheisistään.
Kuolinrituaalit ovat tuttuja mutta vailla tunteilua. Verhoilu...
Oikein hyvä, Sherlock. Voit myös katsoa nimen kannesta.
- Ei siinä ole nimeä. - Joku, joka rakastaa jotakuta.
Joku, joka rakastaa Sherlockia. Tässä kaikessa on kyse sinusta.
Kuka siis rakastaa sinua? Oletan, ettei lista ole pitkä.
- Irene Adler. - Älä ole naurettava. Katso arkkua.
Naimaton. Käytännöllinen suhde kuolemaan. Yksin.
- Molly. - Molly Hooper.
Hän on turvassa, ainakin toistaiseksi.
Hänen asuntonsa räjähtää noin kolmen minuutin kuluttua, -
- ellen kuule häneltä purkukoodia. Soitan hänelle puhelimestasi, Sherlock.
- Pane hänet sanomaan se. - Mikä?
Sehän on ilmeistä. - Ei.
MINÄ RAKASTAN SINUA
Yksi rajoitus: et saa mitenkään vihjata, että hänen henkensä on vaarassa.
Et saa missään vaiheessa vihjata kriisistä.
Jos teet niin, päätän tämän session ja hänen elämänsä. Onko selvä?
Sherlock soittaa
- Mitä hän tekee? - Keittää teetä.
- Miksei hän vastaa? - Et sinäkään vastaa.
Mutta soittaja olen minä.
Hei, tässä Molly. Teen juuri ruumiillista työtä.
Jätä viesti.
Selvä. Vielä yksi yritys.
Vastaa nyt, Molly, hitto vie.
Haloo, Sherlock. Onko tämä kiireistä? Huono päivä.
Molly, tekisitkö jotain helppoa kysymättä miksi?
- Onko tämä taas niitä tyhmiä pelejäsi? - Ei, tämä ei ole peliä.
- Tarvitsen apuasi. - En ole labralla.
- Kyse ei ole siitä. - No sano sitten nopeasti.
Sherlock, mitä nyt? Mitä haluat?
Ole kiltti, Molly. Kysymättä miksi, lausu vain nämä sanat...
- Mitkä sanat? - "Minä rakastan sinua".
- Jätä minut rauhaan. - Älä sulje puhelinta!
Rauhallisesti, Sherlock. Muuten lopetan hänet nyt heti.
- Miksi pilkkaat minua näin? - Sinun pitää kuunnella minua.
Pehmeämmin, Sherlock.
Molly, tämä liittyy erääseen tapaukseen. Se on eräänlainen koe.
- En ole koe, Sherlock. - Tiedän sen, olet ystäväni.
Olemme ystäviä, mutta... Ole kiltti, sano se minulle.
Älä tee tätä. Älä.
Se on tärkeää. En voi kertoa miksi, mutta vakuutan, että se on.
En voi sanoa sitä. En voi sanoa sitä sinulle.
- Tietenkin voit. Mikset voisi? - Tiedät kyllä.
En tiedä.
Tietenkin tiedät.
Ole kiltti, sano vain se.
En voi, en sinulle.
- Mikset? - Koska...
Koska se on totta.
Se on totta, Sherlock.
Se on aina ollut totta.
Jos se on totta, sano se kuitenkin.
- Paskiainen. - Sano se kuitenkin.
Sano sinä. Sano sinä se ensin.
- Mitä? - Sano se.
Sano se tosissasi.
Enää 30 sekuntia aikaa.
Minä...
Minä rakastan sinua.
Molly?
Molly, ole kiltti.
Minä rakastan sinua.
- Miten vaikeaa tuo olikin... - Minä voitin, Eurus.
Reilu peli, minun pitää puhua tytölle lentokoneessa.
Minä voitin. Pelastin Molly Hooperin.
Pelastitko? Miltä sinä hänet pelastit?
Ei hänen pikku talossaan mitään räjähteitä ollut. En ole niin tökerö.
Et voittanut, vaan hävisit. Katso, mitä teit hänelle.
Ja itsellesi. En pysy mukana noissa mutkikkaissa tunteissa.
Tunteellinen viitekehys kukistaa sinut aina, Sherlock.
Kokoa nyt itsesi. Sinun pitää panna parastasi, seuraava ei ole näin helppo.
Ei mitään kiirettä.
Sherlock?
Ei!
Tiedän, että tämä on vaikeaa. Kidutusta.
Mutta sinun pitää pysyä koossa.
Ei tämä ole kidutusta, vaan vivisektio.
Koemme tiedettä koekaniinin näkökulmasta.
- Sotilaita? - Sotilaita.
Tik-tak, liput kiitos.
Hei, sisko. En tahtoisi valittaa, mutta tämä on tyhjä. Loppuivatko ideat?
Ei se ole tyhjä, Sherlock. Sinulla on yhä ase.
Sanoin, että tarvitsisit sitä. Vain kaksi voi jatkaa peliä. Sinä päätät.
On aika tehdä valinta.
Kummanko apua kaipaat enemmän, Johnin vai Mycroftin?
Tämä on pudotuskierros. Valitse yksi ja tapa toinen.
Sinun pitää valita perhe tai ystävä. Mycroft tai John Watson.
- Nyt riittää, Eurus! - Ei vielä. Luulisin.
Mutta melkein. Muistakaa lentokone, joka ei tule laskeutumaan.
- No? - Mitä?
Emme kai keskustele tästä?
Olen pahoillani, tohtori Watson. Olet hieno mies.
Hyvästele ja ammu hänet.
- Ammu hänet. - Mitä?
Ammu tohtori Watson.
On selvää, keiden pitää jatkaa. Meidän. Sinun ja minun.
Kohta tarvitaan aivokapasiteettia, ei tunteilua, Sherlock.
- Älä pitkitä tätä. - Saanko minä puhua?
Olemme tänään sotilaita. Sotilaat kuolevat maansa puolesta.
Ikävä kyllä se kunnia lankeaa nyt sinulle.
Hitto. Hän on oikeassa.
Hän todella on oikeassa.
Tee se nopeasti. Turha pitkittää tuskaa.
Hoida se pois alta, niin voimme ryhtyä töihin.
Luoja. Olisi pitänyt osata odottaa tätä.
Säälittävää. Olit aina se hitain meistä. Idiootti.
Siksi olen aina halveksinut sinua. Olet meille häpeäksi.
Olet häpeäksi suvulle. Tee kerrankin oikein.
Lopeta tämä typerä pikku mies.
- Ammu hänet. - Lopeta.
Mikä hän on? Pelkkä häiriötekijä.
Rahtunen tavallisuutta, jonka voit häikäistä nokkeluudellasi.
- Löydät kyllä uuden. - Luojan tähden, lopeta.
Miksi?
Koska jopa tulkintasi lady Bracknellista oli vakuuttavampi.
Hän yrittää olla kiltti ja tehdä minulle helpommaksi tappaa hänet.
Siksi tämä on niin paljon vaikeampaa.
- Sanoit pitäneesi lady Bracknellistani. - Sherlock, älä.
Päätös ei ole sinun, tohtori Watson.
Ei kasvoihin, kiitos. Lupasin aivoni tieteelle.
Mitä ehdottaisit?
No, kaipa jostain sisältäni löytyy sydän.
Tuskinpa se on kummoinen maalitaulu, mutta kokeillaan sitä.
En salli tätä.
Tämä on minun syyni.
- Moriarty. - Moriarty?
Hänen joululahjansa. Viisi minuuttia Jim Moriartyn kanssa viisi vuotta sitten.
- Mistä he puhuivat? - Viiden minuutin keskustelu -
- ilman valvontaa.
Hyvästi, veliseni.
Ei kukkia.
Minun pyynnöstäni.
Jim Moriarty arveli, että valitsisit näin. Hän oli niin innoissaan.
Tässä sitä ollaan, pääteasemalla.
Holmes tappaa Holmesin.
Tässä minä nousen kyydistä.
Viisi minuuttia.
Häneltä kesti vain viisi minuuttia tehdä tämä meille.
Ei minun vahtivuorollani.
Mitä sinä teet?
Hetki sitten urhea mies pyysi, että hänet muistettaisiin.
Tämä on johtajan muistolle. Kymmenen.
Ei, Sherlock.
- Yhdeksän. Kahdeksan. - Et saa.
- Seitsemän. - Et tiedä Punaparrasta.
- Kuusi. Viisi. - Sherlock!
Sherlock, lopeta tämä heti!
Neljä.
Kolme. Kaksi.
Haloo?
Oletko yhä siellä?
Kyllä, olen yhä täällä.
Sanoit auttavasi minua, mutta menit pois.
Tiedän. Olen pahoillani. Yhteys taisi katketa.
- Kuinka kauan olin poissa? - Monta tuntia.
- Mikseivät aikuiset puhu totta? - Minä puhun.
- Voit luottaa minuun. - Minne katosit?
En ole aivan varma.
Sinun pitää olla nyt tosi urhea.
Voisitko mennä koneen keulaan? Pystytkö siihen?
- Keulaanko? - Aivan, keulaan.
- Kuljettajan luoko? - Aivan.
Selvä, minä menen.
- Oletko jo siellä? - Olen täällä.
- John! Missä sinä olet? - Heräsin juuri. Missä sinä olet?
Toisessa sellissä. Puhuin taas tytölle lentokoneessa. Olimme tajuttomina tunteja.
Kone lentää polttoaineen loppuun. Onko Mycroft siellä?
En tiedä, en näe. Mycroft?
- Oletko kunnossa? - Olen.
Jatketaan. Mitä voit kertoa paikasta?
- Seinät ovat karkeaa kiveä. - Minkä päällä seisot?
Kiven. Luulisin. Täällä on puoli metriä vettä.
Ketjuja.
Jalkani ovat kahleissa. Tunnen jotain.
Luita, Sherlock. Täällä on luita.
Millaisia luita?
En tiedä. Pieniä.
- Punaparta. - Kuka on Punaparta?
Hei. Oletko nyt koneen keulassa?
Joo, mutta en saa kuljettajaa hereille.
- Ei se mitään. Mitä näet nyt? - Näen joen. Siellä on iso pyörä.
Selvä. Meidän pitää ajaa lentokonetta yhdessä. Vain sinä ja minä.
- Niinkö? - Joo. Se on ihan helppoa.
Pitää vain saada yhteys johonkuhun maassa.
- Näetkö mitään radiolta näyttävää? - En.
Ei se mitään, etsi vielä. Meillä on aikaa.
- Mikä on vialla? - Koko kone tärisee.
- Se on turbulenssia. Ei syytä huoleen. - Korviin sattuu.
Näyttääkö joki lähestyvän?
- Joo, vähän. - Selvä. Olet siis melkein kotona.
Sherlock?
Olen kaivossa. Siellä minä olen, kaivon pohjalla.
Miksi Sherrinfordissa olisi kaivo?
Miksi täällä vetää?
Seinät eivät kutistu maalauksen jälkeen. Ainakaan oikeat seinät.
Olen kotona. Musgrave Hall.
Suhteeni Jim Moriartyyn otti heti tulta alleen, kuten lapsuudenkotimme.
Se oli vain vanha rakennus, kerro lentokoneesta. Nyt!
Elämä ei kiinnostanut Jimiä, jos kuolleena saattoi aiheuttaa enemmän ongelmia.
Ei kiinnosta. Lentokone!
Tiesit hänen kostavan. Hänen kostonsa olen ilmeisesti minä.
Anna minun puhua tytölle, niin pelaan pelejäsi.
Etsi ensin Punaparta.
Päästän nyt vettä sisään. Et kai halua, että hukutan taas lemmikkisi?
On viimein sen aika, Sherlock Holmes.
On aika ratkaista vanha sukusalaisuus, ensimmäinen juttusi.
Ja viimeinen pulma.
- Heippa. - Sherlock!
Minä hukassa olen, kuka minut löytää?
Syvällä vanhan pyökkipuun alla
- Tue minua nyt... - John.
- ...kun itätuuli puhaltaa... - John! Kuuletko minua?
Veli, ja sinne upotaan... - John!
Auta minua! Ole kiltti!
- Sherlock! - John.
Kaivo täyttyy vedellä.
- Yritä parhaasi mukaan olla hukkumatta. - Mitä?
- Etsin sinut. Löydän sinut. - Vauhtia sitten, aikaa ei ole paljon!
Se kallistuu! Koko lentokone!
Kuka minut löytää?
Syvällä vanhan pyökkipuun alla
Eurus, sanoit vastauksen olevan laulussa, -
- mutta kävin sen läpi vuosia sitten löytämättä mitään.
Tontilla oli pyökki, ja kaivoin kaivamistani.
Kuusitoista kertaa kuusi jalkaa.
Kuusitoista jaardia. Kuusitoista metriä. Enkä löytänyt mitään.
- En ketään. - Sherlock?
Se oli nokkela pikku arvoitus, eikö ollutkin?
Mikset saanut sitä ratkaistua, Sherlock?
Sherlock, sinun pitää tietää jotain.
Tunteellinen viitekehys. Ja tässä se tulee...
Sherlock, löytämäni luut...
Aivan, koiran luita, se on Punaparta.
Mycroft on valehdellut meille molemmille.
Ne eivät ole koiran luita.
Mille isä olikaan allerginen?
Mitä hän ei antanut sinulle, vaikka kuinka anelit?
Hän ei antanut sinulle koiraa.
Tule, Punaparta.
Muistisi on hassu, Sherlock.
Olit tolaltasi, joten kerroit itsellesi paremman tarinan.
Mutta koiraa meillä ei ollut.
- Victor... - Nyt alat muistaa.
Victor Trevor.
Leikimme merirosvoa.
Olin Keltaparta, ja hän oli...
Hän oli Punaparta.
Olitte erottamattomat. Minäkin halusin leikkiä.
Voi luoja.
Mitä...
Mitä sinä teit?
Minä hukassa olen, kuka minut löytää?
Syvällä vanhan pyökkipuun alla
Ole kiltti, päästä minut ylös. Auta minua!
Tule kotiin, Punaparta!
Victor...
Syvää vettä, Sherlock, koko ikäsi.
Kaikissa unissasi.
Syvää vettä.
Tapoit hänet.
- Tapoit parhaan ystäväni. - Minulla ei ollut parasta ystävää.
Minulla ei ollut ketään.
Leiki kanssani, Sherlock! Leiki kanssani.
Ei ketään.
NEMO latinaa - ei kukaan
Selvä. Olkoon, leikitään sitten.
- Haloo? Oletko siellä? - Tarvitsen apuasi arvoituksessa.
- Entä lentokone? - Arvoitus pelastaa lentokoneen.
Väärät päivämäärät. Hän käytti hautakiviä laulun salakielen avaimina.
Onko tällä todella merkitystä?
Kyllä, tulen sinne pian.
- Valot lähestyvät. - Hys, teen töitä.
Numeroidaan laulun sanat.
Järjestän sanat vastaamaan hautakivien järjestystä.
Minä olen hukassa.
Tue minua, veli.
Pelasta henkeni ennen tuhoani.
Olen hukassa ilman rakkauttasi.
Pelasta sieluni, etsi huoneeni.
Voi luoja.
Me putoamme! Minä kuolen!
- Sinun on aika kertoa nimesi. - Sitä ei pitäisi kertoa vieraille.
Enhän minä ole vieras.
Olen veljesi.
Olen tässä, Eurus.
Leikit kanssani, Sherlock. Pelaamme peliä.
Peliä, aivan. Laulu ei ollut tarkoitettukaan ohjeeksi.
Olen lentokoneessa, joka putoaa. Sinä pelastat minut.
Olet nerokas. Mielesi on luonut täydellisen metaforan.
Olet korkealla yläpuolellamme ja ymmärrät kaiken, paitsi miten laskeutua.
Olen vain idiootti, mutta olen maassa.
- Voin tuoda sinut kotiin. - Ei.
- On liian myöhäistä. - Ei ole.
Aina kun suljen silmäni, olen lentokoneessa.
Olen hukassa taivaalla.
Eikä kukaan kuule minua.
Avaa silmäsi.
Olen tässä.
Et ole enää hukassa.
Menit vain väärään suuntaan viimeksi.
Valitse oikein tällä kertaa. Kerro, miten pelastan ystäväni.
Eurus...
Auta minua pelastamaan John Watson.
- Puhuin juuri veljellesi. - Miten hän voi?
Hän on vähän tolaltaan. Eurus lukitsi hänet vanhaan selliinsä.
- Hän sai maistaa omaa lääkettään. - Pieni hetki.
Katso, että Mycroftista huolehditaan. Hän ei ole niin vahva kuin luulee.
- Hoidan asian. - Kiitos, Greg.
Onko helikopteri valmiina? Siirretään hänet sitten.
- Onko tuo Sherlock Holmes? - Oletko fani?
- Hän on suurmies, sir. - Ei, hän on jotain parempaa.
Hän on hyvä mies.
- Oletko kunnossa? - Lupasin viedä hänet kotiin.
- En taida voida tehdä sitä. - Annoit hänelle sen, mitä hän etsi.
- Viitekehyksen. - Onko se hyvä asia?
Ei se ole hyvä tai paha, se vain...
Se on mitä on.
Elossa kaikki nämä vuodet? Miten sellainen on mahdollista?
Katsoin parhaaksi jatkaa sitä, minkä Rudi-setä aloitti.
En kysynyt, miten sen teit, typerä poika, vaan miten saatoit.
- Yritin olla kiltti. - Kilttikö?
Kerroit meille tyttäremme kuolleen.
Parempi niin, kuin kertoa, mikä hänestä oli tullut. Olen pahoillani.
Mikä hänestä tulikaan, missä hän nyt onkaan, Mycroft, hän on yhä tyttäremme.
- Ja minun siskoni. - Sinun olisi pitänyt pystyä parempaan.
Hän teki parhaansa.
Sitten hän on kovin rajoittunut.
- Missä hän on? - Sherrinfordissa jälleen.
Tällä kertaa varmasti.
Ihmisiä on kuollut. Hän tappaa epäilemättä jälleen, jos saa tilaisuuden.
Ei ole mahdollista, että hän pääsisi pois.
Milloin voimme tavata hänet?
- Se on turhaa. - Miten julkeat sanoa noin?
Hän ei puhu. Hän ei kommunikoi kenenkään kanssa millään tavoin.
Hän on aistiemme tavoittamattomissa.
Häntä ei tavoita millään sanoilla.
Sherlock?
No? Sinä olit aina se aikuisempi. Mitä me nyt teemme?
PYSY METRIN PÄÄSSÄ
Sinun lienee paras tulla tänne.
KAIPASITKO MINUA?
P.S. Tunnen teidät kaksi.
Jos olen poissa, tiedän, mitä teistä voi tulla.
Sillä minä tiedän, keitä te todella olette.
Narkkari, joka ratkaisee rikoksia säväreiden vuoksi, -
- ja lääkäri, joka ei koskaan palannut sodasta.
Mutta sillä, keitä todella olette, ei ole väliä.
Legenda on tärkein. Tarinat.
Seikkailut.
On viimeinen turvapaikka epätoivoisille, rakastamattomille ja vainotuille.
On viimeinen vetoomustuomioistuin kaikille.
Kun elämä käy liian oudoksi, mahdottomaksi ja pelottavaksi, -
- on aina vielä yksi toivo.
Kun kaikki muu pettää, -
- on kaksi miestä väittelemässä nuhjuisessa asunnossa.
Kuten on aina ollut, ja tulee aina olemaan.
Parhaat ja viisaimmat miehet, jotka olen ikinä tuntenut.
Baker Streetin poikani, Sherlock Holmes ja tohtori Watson.
Tekstitys: Jani Kontra